Николай Лилиев
Те не говорят, моите очи…

chitanka.info

Те не говорят, моите очи,

два извора, пресекнали навеки,

те не говорят, моите очи.

Те не изплитат ленти от лъчи,

към вечността забравени пътеки,

те не изплитат ленти от лъчи.

Изгубени сред мрака на скръбта,

следят те плахия полет на птици,

залутани сред мрака на нощта.

Пред тях се слагат траурни венци,

те виждат безотрадни колесници

и безнадеждно скъпи мъртъвци.

Заслуги

Имате удоволствието да четете тази книга благодарение на Моята библиотека и нейните всеотдайни помощници.

Лого на Моята библиотека
http://chitanka.info

Вие също можете да помогнете за обогатяването на Моята библиотека. Посетете работното ателие, за да научите повече.